Den sommer-
- tilbragte jeg en uge i min mors barndomshjem.
Idé og manuskript: Hayao Miyazaki
Efter Mary Nortons "Lånerne" Musik: Cecil Corbel
- Har du det godt? Vi er der snart. - Ja.
Instruktør: Hiromasa Yonebayashi
ARRIETTYS HEMMELIGE VERDEN
Nu holder Haru i vejen igen.
- Du bliver bare siddende, ikke? - Jo.
Haru, nu holder din bil i vejen igen.
Sho, hvor er du henne?
Lad nu være.
Jeg skal bruge dem.
- Arrietty?! - Ja.
Har du været udenfor igen? Og kunne du ikke rydde lidt op?
- Det er ligesom en mark, ikke? - Jeg synes, at her er rodet.
Hovsa, er det et laurbærblad?
Det skulle ellers have været din fødselsdagsgave.
Nu har jeg til et helt år.
Laurbærtræet står langt væk. Hvad nu hvis menneskene ser dig?
Det gør de ikke!
Der er masser af farlige væsener udenfor.
- Din grandonkel blev faktisk ... - ... ædt af en tudse.
Lugter shisobladet ikke godt?
Jo, det gør. Hvis vi havde sukker, kunne jeg lave lækker shiso-juice.
Bare vent, det skal jeg nok låne til dig i aften.
Det bliver mit første lån. Jeg har bare øvet mig så meget!
Der kommer far.
Hej, far.
- Far, i aften, når vi ... - Der er kommet et menneskebarn.
- Jeg har set ham. - Jamen ...
Han så ikke mig. Jeg skjulte mig bag laurbærbladet.
- Far, du har lovet mig det. - Ikke med et nyt menneske i huset.
Det er jo bare et barn.
Far, jeg har glædet mig sådan til i aften.
Børn er tit de mest grusomme.
Det skal nok gå!
- Børn kommer tidligt i seng. - Tak, far!
- Jamen ... - Bare rolig. Drengen er syg.
Men alligevel ...
Bare rolig, mor. Jeg skal nok være forsigtig.
Arrietty bliver snart 14 år.
Hvis der sker os noget, skal hun kunne klare sig selv.
Ja, og der er nok ikke andre som os tilbage, vel?
Hvis du mangler noget, må du endelig spørge Haru.
- Ja. - Jeg regner med dig, Haru.
Ja, frue.
Så, min dreng, vi må hellere få myggenettet for.
Yes!
Var det ikke bedre med en anden farve?
Nu har jeg taget den her på.
Kunne vi få en kleenex?
Og hvis vi havde hugget sukker -
- kunne jeg lave shiso-juice. Og jeg kunne få sukker i teen.
Men vi behøver det ikke.
Nu går vi, mor.
- Pas på jer selv. - Ja!
Arrietty!
Undskyld!
- Kan du bære den, Arrietty? - Ja.
Hold nu godt fast.
- Arrietty! Så går vi. - Ja!
Hvor er her stort!
Det her er menneskenes verden. Sukkeret er derovre.
Vent på mig dernede.
Hvor er du god, far!
Så skal vi en kleenex.
Far, den her ...
Det må blive din første fangst. Den er spids, så pas på.
Ja!
Far, det er sjovt at låne.
Prøv lige at kigge ned.
Det er rotter. Hvis man støder ind i dem, er man på den.
Det klarer jeg! Uanset hvad der dukker op, så har jeg den her!
Der findes ting, man ikke kan slås imod.
Hvor er vi?
Det er et hus, menneskene har lavet til deres dukker.
Det passer jo lige til os.
Det der toiletbord ville mor være helt vild med.
Det går slet ikke.
Hvis vi låner det, opdager menneskene os med det samme.
Du skal ikke være bange.
I dag ...
... ude i haven ... Jeg så dig godt.
Min mor har fortalt om jer.
Da hun var lille, så hun små mennesker ude i haven.
Mon det var dig, hun så?
Vent ...
Det må du undskylde, far. Drengen så mig tidligere i dag.
Jeg var ikke forsigtig nok.
Jeg er ked af, at du blev bange. Lad os holde det hemmeligt for mor.
- Hun bliver bare bekymret. - Ja.
Du skal nok lære at finde ud af at undgå menneskene.
- Hej, mor. - Hej igen, min skat.
- Hvordan gik det? - Ikke så godt.
Lygten gik ud, før vi nåede at låne noget.
- Vi fik ingen sukkerknald. - Det gør ikke noget.
Det vigtigste er, at I er hjemme igen.
Arrietty, vis mor din første fangst.
Sikke en fin knappenål.
Gå du hellere i seng.
Godnat.
Hun virkede helt udmattet.
Vil du have en kop te?
Sho!
Det der er ikke godt for dig. Kom ind i huset.
Hvad siger du? En sukkerknald?
Ved kældervinduet.
Jeg tror, det er den sukkerknald, jeg tabte i går aftes.
Som du tabte? Hvad skal det betyde?
Lov mig, at du lader den ligge.
Det er en fælde. Han prøver sikkert på at fange os!
Vi må hellere holde en pause med låneriet.
Måske har han opdaget os! Pod, vi må flytte!
Her er ellers så dejligt at bo. Nu må vi forlade alt.
Lad os se, hvad der sker.
Spis nu, ellers bliver suppen kold.
Tænk at lokke med sukker!
Tak, Arrietty! Godt, det kom ud, mens solen skinner.
Ja ... Jeg elsker, når vi vasker tøj.
Jeg er træt, så jeg tager lige en lur. Ordner du resten?
"Du glemte noget."
Så kom du alligevel.
Vent! Gå ikke.
Vær sød at lade os være i fred. Det var bare det, jeg ville.
- Jeg har lyst til at snakke med dig. - Menneskene er farlige.
Hvis de ser os, må vi flytte. Det siger min far og mor.
Har du en familie? Du er heldig.
- Har du ikke det? - Jo, det har jeg da.
Men jeg ser næsten aldrig min far, og min mor er altid på arbejde.
Er det sandt?
Jeg hedder Sho. Hvad hedder du?
- Har du et navn? - Selvfølgelig har jeg det.
Arrietty!
Arrietty. Arrietty ... Sikke et pænt navn.
Må jeg ikke godt se, hvordan du ser ud? Bare et øjeblik.
Bare et øjeblik. kom nu!
Hvad sker der, min dreng?! En krage!
Væk med dig!
Det var da underligt. Sådan plejer krager ikke at gøre.
Måske ligger den på æg.
Mon vi har et ekstra myggenet? Da jeg gjorde rent, så jeg ...
Du kom vel ikke til skade? Måske skulle du tage din medicin.
Tak, Haru, men jeg har det fint.
Fordi den ligger på æg ...
Kan du nu lægge dig ned og slappe lidt af, min dreng.
Far ...
Sagde jeg ikke, du skulle holde dig væk?
Jeg ville bare gøre det godt igen. Og han så mig slet ikke!
Du bringer vores familie i fare.
Du må aldrig opsøge ham igen!
- Har du forstået? - Ja.
-Jeg må hellere begynde at lede. - Hvad?
Et nyt sted at bo.
Jamen ...
"Du glemte noget."
Det er pakkeposten!
Dejligt med kold kaffe. Mange tak.
Kender du et firma, som bekæmper rotter?
Som bekæmper rotter?
Der er et her, som hedder Krads af Kryb.
Krads af Kryb ...? Lige et øjeblik.
- Har I da rotter? - På en måde.
- Måske er det ikke rotter. - Hvad?
Faktisk er det små bitte mennesker. Jeg har set dem.
Jeg hører, at en krage kom ind på dit værelse.
- Fik I den ud igen? - Ja, Haru jagede den ud igen.
Jeg fik virkelig et chok. Den var kæmpestor, og den ...
Hans hjerte kan ikke tåle, at han bliver ophidset.
Han bor her for at få fred og ro.
Tænk, hvis der skete noget før operationen.
Frue ...
Hvorfor skal Natsumi absolut have så travlt og rejse til udlandet -
- når hendes søn er syg?
Ja, det må være ensomt for dig ikke at have din mor her.
Jeg har det fint.
Sådan er det med skilsmisser.
Så har man ikke mulighed for selv at være der, når det gælder.
Tante ... det lille hus oppe på mit værelse er virkelig fint.
Dukkehuset? Det tilhører faktisk din mor.
Hun kunne ikke have det med, så hun lod det stå.
- Er det min mors? - Ja, det er det.
Min far fik det lavet i England som en gave til de små mennesker.
Han havde set små mennesker og håbede altid at se dem igen.
Hvis de dukkede op igen, ville han forære dem huset.
Men det gjorde de bare aldrig.
I hele mit lange liv har jeg ikke set dem én eneste gang.
Har du set små mennesker oppe på dit værelse?
Desværre ikke.
Du er fjerde generation efter min far -
- så hvis du gerne vil have det, må du godt få dukkehuset.
- Mener du det? - Ja da.
Og der er de mest fantastiske værelser i det dukkehus.
Haru, vil du være sød at slukke lyset?
Javel.
Det er dagligstuen.
Møblerne er vist lavet af en rigtig møbelsnedker.
Er det ikke flot?
På første sal er der et kontor. Med badeværelse og toilet bagved.
Men det sidste rum er faktisk mit yndlingsrum.
Haru, kan du åbne der?
Javel ... mon det er her?
Hvor fint.
Er det ikke fint lavet?
Hvis man sætter strøm til, kan man bruge komfuret.
- Hvor er det bare fint. - Ja, de har gjort sig umage.
Men jeg tror desværre ikke, at de små mennesker bor her mere.
Mor, vi har brugt de billeder i tre år nu.
- Kan vi ikke skifte dem ud? - Jeg holder meget af de billeder.
Min største drøm er at se det rigtige hav en dag.
Og nu kan det jo også være lige meget.
Far er sent på den.
Det har regnet voldsomt, så bare der ikke er sket noget.
- Far! - Han er ved bagdøren.
Far! Godt ...
Jeg forvred anklen. Spiller har hjulpet mig hjem.
Er det dig? Jamen det var dog forfærdeligt!
Så ... så, skynd dig ind.
Kan du klare det?
- Det er kun en forstuvning. - Jeg henter noget koldt vand.
Så, tag håndklædet og tør dig godt ...
Hvem er han?
Så er vi tre trods alt ikke helt alene i verden.
- Jeg går nu! - Vent lidt.
Vil du ikke have en kop te?
Lad mig ordne det, så kan du give Spiller en kop te.
Ja. Tak, Spiller, fordi du hjalp far hjem.
Vi er dybt taknemmelige. Er der andre som dig?
Vi troede, at vi var de eneste, der var tilbage.
- Vi er så mange! - Så er Lupy måske også derude.
Er det der ikke en bue? Må jeg se den?
Du går på jagt med den, ikke?
Det der er ikke legetøj. Giv ham den igen.
Nu går jeg.
Maden er næsten færdig. Vil du ikke spise med?
Jeg har den her!
Et fårekyllinglår!
- Vil du have det? Det smager godt. - Nej tak.
- Farvel. - Tak for hjælpen.
Jeg følger ham ud!
Du var ude og lede efter et nyt hus, ikke?
Jeg var midt ude i skoven, da det skete, og Spiller dukkede op.
Er det rigtigt?
Han kender området rigtig godt.
Det lader til, at der er flere huse, hvor vi kunne flytte hen.
Det var da godt.
Det ville være rart ikke at skulle bo i det fri.
Men mon vi finder et hus, der er lige så godt som det her?
Jeg er så glad for, at der findes andre som os.
Har du venner eller familie?
Familie? Jeg er alene.
Er du? Så må du komme igen. Mors stuvning smager bare så godt.
Haru?
Arrietty, du skal sy med mindre sting.
Pil det op og sy det igen.
Hvad er det for en stor pose? Hvad skal du bruge den til?
Jeg går ind og ser til far.
Far, må jeg komme ind?
- Hvordan går det? - Jeg kan så godt som gå igen.
Far ...
Skal vi virkelig flytte?
Når menneskene har set os, bliver vi nødt til at flytte.
Jeg tror altså ikke, at alle mennesker er farlige.
Arrietty, før du blev født, boede der to andre familier i dette hus.
Den ene familie forsvandt sporløst, og den anden familie flyttede.
Menneskene så dem. Vi må gøre alt for at overleve.
Far ...
Hvad sker der? Er det ... et jordskælv?
Mor!
Jeg kan ikke åbne den.
Døren sidder i spænd!
Væ ... væ ... væggen ...
Homily!
Homily ...
Jeg har drømt om sådan et køkken.
Hvad sker der her?
I skal kun tage det mest nødvendige med.
Så meget kan vi ikke have med.
Og, Homily, du skal lade tingene fra dukkehuset ligge.
Jeg ser lige, om der er fri bane. Hjælper du mor?
Ja.
Endelig kom du.
Kan I lide køkkenet?
Du ødelagde vores hus.
Men det er lige meget, for jeg kommer for at sige farvel.
Må jeg godt kigge?
Hvor er du smuk.
Vi flytter i dag.
Menneskene har set os. Det må ikke ske for os lånere.
Lånere?
Vi låner det mest nødvendige fra menneskene i al ubemærkethed.
Sæbe, kiks og sukker.
Elektricitet og gas. Sådan har vi gjort siden min oldefars tid.
Er I aldrig blevet opdaget før?
Måske.
Det er alt sammen min skyld.
Niya, det må du ikke. Du skal være sød ved hende.
Er der andre små mennesker ligesom din familie her i huset?
Ikke her. Vi er kun os tre.
- Hvad med i andre huse? - Der er sikkert nogen.
- Men jeg har kun mødt én anden. - Ja?
Og med tiden bliver du helt alene, ikke?
I bliver færre og færre, ikke?
I er en uddøende race.
Vel er vi ej! Der er masser af os. Det sagde Spiller selv.
- Spiller? - Ja, han er ligesom os.
Han har masser af venner, siger han.
Ved du, hvor mange mennesker der findes i hele verden?
- Der er i alt 6,7 milliarder. - 6,7 milliarder?
- Hvor mange er der af jer? - Det ved jeg ikke.
Der er sikkert kun ganske få.
Jeg vidste ikke, at I fandtes, før min mor sagde det.
Der er allerede mange arter, som er uddøde.
Arter, jeg kun har set i bøgerne.
Smukke arter, der ikke har overlevet, fordi omgivelserne har ændret sig.
Det er trist, men det bliver nok også jeres skæbne.
Vores skæbne?
Det er faktisk din skyld, at vi bliver nødt til at flytte.
Vi er nødt til at overleve, sagde min far!
Selvom det er farligt, flytter vi.
Det er sådan, vi små mennesker altid har klaret os.
I ved det bare ikke.
Så let lader vi os ikke udrydde!
Undskyld. Du har helt ret.
Det er mig, der er døende.
Jeg er syg herinde. Jeg skal opereres i næste uge.
- Men det hjælper nok ikke. - Dit hjerte ...
Jeg har aldrig kunnet noget på grund af sygdommen.
Lige fra jeg så dig, fik jeg lyst til at beskytte dig.
Men det kunne jeg ikke engang. Det må du undskylde.
Er det så alvorligt?
Hvorfor ligger det her og flyder?
Hvad?
Det er jo køkkenet fra dukkehuset.
Der fandt jeg dig!
- Hvad er der? - Min mor. Min mor skriger ...
Det er virkelig et fint lille køkken.
Mon der er andre småfolk her i huset?
Jeg må tilbage.
Lad være!
Hjælp mig ... hjælp mig!
Hjælp mig!
Hjælp ... Hjælp!
Her!
Luk mig ud. Luk mig ud ... ud!
Loftet sidder skævt.
- Hallo. - Hallo, er det hos Krads af Kryb?
-Ja. - Kan De komme ud?
- Er det rotter? - Nej, noget andet småkryb.
- Er det ikke rotter? - De skal ikke slås ihjel.
- Så det er indfangning? - Ja, jeg vil gerne have dem fanget.
Sho, Sho!
Sho!
Arrietty?
Min mor er væk! Vores tag har været taget af.
Måske har et menneske taget hende.
Moar!
Lad os finde hende.
Hvad? Døren er låst.
Måske kan vi gå ud gennem værelset ved siden af.
- Det går ikke. - Vent lidt.
Jeg kan godt komme ind.
For vildt.
Nej, ikke sådan.
I kommer til en grusvej, og den skal I tage.
- Lige før broen? - Nej!
Mon det er Haru?
Mor ... må være blevet bortført.
Kan du klare det?
Kan de stadig ikke finde herhen?
Mor! Hvor er du?!
- Havde jeg ikke ... - Hvad?
- Kunne jeg få lidt varm mælk? - Lige et lille øjeblik.
Mange tak.
Jeg er lidt sulten. Har vi en småkage eller sådan noget?
Ja, mon ikke.
Mor!
- Mor! - Arrietty!
- Her, her ... Arrietty! - Mor!
Arrietty!
Nå, der er de. Så fandt de endelig herhen.
Et menneske til!
Mor ... kom her.
- Kan vi se os lidt omkring først? - Gør endelig det.
KRADS AF KRYB
Hvad laver den bil her?
- I må ikke være for voldsomme ... - Haru ... Haru!
- Hvad er det for et postyr? - Jo, frue ...
- Jeg har set de små mennesker. - De små mennesker?
Ja ... og de er nogle værre tyveknægte.
Det er altså sandt!
De er så slemme.
- De stjæler alt muligt her i huset. - Haru, hvad er det, du siger?
Så jeg tog ikke fejl, da jeg troede, jeg så dem.
Men du havde da ikke behøvet at tilkalde rottefolkene.
Det skal gå hurtigt, for huset er fuld af dem.
Se nu bare, frue.
Her er deres lille rede ...
Rede?
Det ligner en bunke murbrokker.
Hvad?
Jeg er sikker på, at de var her.
Haru, nu beder jeg de mænd om at køre.
Lige ... et øjeblik.
Upsedasse ... Hvad sker der her?
- Min dreng, må vi komme ind?! - Værsgo.
Frue, køkkenet i dukkehuset er blevet stjålet.
Se nu bare her ...
- Det er der. - Jeg elsker det køkken.
Hvad?
Vent lige lidt, frue. Jeg har faktisk fanget en af dem.
Jamen Haru, dog, hvad sker der lige for dig?
Hvad?
Sikke en dejlig duft af urter.
Der er blevet lavet urtete i kanden!
Så havde far ret. Vi har små mennesker i huset.
Det har vi nemlig.
Så har Haru altså set dem. Hun kalder dem for tyveknægte.
De er ikke tyveknægte. De er bare lånere.
Jeg mener ... jeg vil også gerne se dem.
Jeg ved, at de er her.
Det tror jeg også.
Frue, har De et øjeblik?
Hvor vil De have, at vi begynder?
Jamen hvad sker der dog?
Hun er stukket af. Nu havde jeg ellers lige fanget hende!
Jeg ved, at de små mennesker er her.
Jeg skal nok få fat på dem!
Er der stadig langt hen til der, hvor Spiller venter på os?
Vi skal bare igennem skoven, så sejler vi ned ad åen.
Jeg er allerede helt udmattet. Jeg kan ikke gå længere ...
- Skynd jer lidt. - Jeg orker ikke mere ...
Spis nu lidt.
Vi kommer til at gå lige til den lyse morgen.
Undskyld.
Det er min skyld, at vi må forlade vores dejlige hus.
Det er fortid nu.
Vi kan sagtens lave et nyt, fint hus sammen.
Jeg går lige lidt udenfor.
- Gå nu ikke for langt væk. - Nej.
Niya ...
Niya.
Nu er vi der næsten.
Spiller!
Det var det sidste.
Så er der afgang.
Ja ...
Mor, kan du klare det?
Arrietty!
Sho ...
Arrietty.
Vi tager af sted nu.
Jeg er glad for, at jeg nåede herned.
Det var Niya, der hentede mig.
Mange tak. Kan du have det godt.
Og så tænkte jeg ...
... om du måske ville tage imod den her nu.
Mange tak.
Jeg bliver nødt til at gå nu.
- Hvornår skal du opereres? - I overmorgen.
Og det skal nok gå. Takket være dig har jeg fået lyst til at leve igen.
En lykkeamulet ...
Mange tak.
Tak, fordi du passede på mig.
Arrietty ...
Jeg håber, du får et godt liv.
Farvel.
Arrietty, du har en stor plads i mit hjerte.
Jeg glemmer dig ikke. Aldrig.
STUDIO GHIBLI